Постинг
20.06.2018 12:45 -
Карма,съдба или късмет?
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
Някой вярва ли в кармата?В съдбата?В късмета?
Дали тези изброени неща по-нагоре могат да ви опраделят живота или всичко зависи от вас?
Да кажем,че на някой му е определено да има тежка съдба за тези,които вярват в това нещо.Как успяваш да се бориш всеки божи ден с това?Ако започнем да расъждаваме на глас,започваш нещо да правиш или нещо хубаво ти се случи за момент иииии след това една голяма греда или по просто казано не се получават нещата или нещо се обърква.Започваме отначало и отначало,докога?Не знам дали съм реалист или песимист но,последните години май ме направиха като,че ли да не вярвам в нищо.Дори и това,че вярвам в Господ не ми помогна,но не съм от тези луди вярващи.Имам чувството,че съм изгубена от толкова много време и не мога да се намеря.Най-лошото за мен е,че това продължава вече доста години.
Без път,без посока,без ясна концепция за живота ми,без ясна идея какво ще правя.
Понякога имам чувството,че живота минава,а аз съм просто един наблюдател или просто седя отсрани докато всичко минава покрай мене и не си отиде.
Когато бях малка си говорих с баба ми и я попитах дали съжалява за това как е минал живота и,тя ми каза,че може би е искала да направи още неща за,които не е имала смелост.Спомням си,че тогава си обещах на себе си,че искам един ден като се обърна назад да си кажа,че съм живяла точно така както съм искала.Сега след толкова години за мое огромно съжаление не се получи така както съм искала или съм мислила.В момента съм без работа,без ясна концепция за това,което трябва да правя и не знам дали трябва да съм уплашена,или да се съсредоточа към това да измисля по бързо решение какво ще правя.Доста май се отклоних та да се върнем отначало.Дали всичко ни е предопределено или зависи изцяло от нас.Не бях писала от доста години,но нещо ме провокира днес да си отворя блога и да напиша всичко,за което си мисля.Хубаво е,когато можеш някъде да излееш душата си колкото и да е объркана тя самата :)![image](/photos/127844/13230320_1188785767800310_8206465447584258354_n.jpg)
Дали тези изброени неща по-нагоре могат да ви опраделят живота или всичко зависи от вас?
Да кажем,че на някой му е определено да има тежка съдба за тези,които вярват в това нещо.Как успяваш да се бориш всеки божи ден с това?Ако започнем да расъждаваме на глас,започваш нещо да правиш или нещо хубаво ти се случи за момент иииии след това една голяма греда или по просто казано не се получават нещата или нещо се обърква.Започваме отначало и отначало,докога?Не знам дали съм реалист или песимист но,последните години май ме направиха като,че ли да не вярвам в нищо.Дори и това,че вярвам в Господ не ми помогна,но не съм от тези луди вярващи.Имам чувството,че съм изгубена от толкова много време и не мога да се намеря.Най-лошото за мен е,че това продължава вече доста години.
Без път,без посока,без ясна концепция за живота ми,без ясна идея какво ще правя.
Понякога имам чувството,че живота минава,а аз съм просто един наблюдател или просто седя отсрани докато всичко минава покрай мене и не си отиде.
Когато бях малка си говорих с баба ми и я попитах дали съжалява за това как е минал живота и,тя ми каза,че може би е искала да направи още неща за,които не е имала смелост.Спомням си,че тогава си обещах на себе си,че искам един ден като се обърна назад да си кажа,че съм живяла точно така както съм искала.Сега след толкова години за мое огромно съжаление не се получи така както съм искала или съм мислила.В момента съм без работа,без ясна концепция за това,което трябва да правя и не знам дали трябва да съм уплашена,или да се съсредоточа към това да измисля по бързо решение какво ще правя.Доста май се отклоних та да се върнем отначало.Дали всичко ни е предопределено или зависи изцяло от нас.Не бях писала от доста години,но нещо ме провокира днес да си отворя блога и да напиша всичко,за което си мисля.Хубаво е,когато можеш някъде да излееш душата си колкото и да е объркана тя самата :)
![image](/photos/127844/13230320_1188785767800310_8206465447584258354_n.jpg)
Не е важно "Някой вярва ли в кармата?В съдбата?В късмета?".
Важно е ти в какво вярваш.
цитирайВажно е ти в какво вярваш.
Различно е, zoye. Понякога е късмет, понякога съдба. Когато нещо е писано- става. Малко неща може да променим, повечето- не. Късметът е необходим, за да върви работата. Той помага, но не трябва да се осланяме и разчитаме само на него.
Поздрави!
цитирайПоздрави!
Аз съм човек, който вярва, че има Творец т.е. вярващ човек съм. Вярвам, че всеки човек има свой път, вярвам, че има съдба. Вярвам също, че човек не бива да се меси в пътя на другите хора, като причинява вреди : )
Осънаването на собствения егоизъм е доста трудно нещо. Понякога чрез страданията ни се открива малка част от него, която можем да видим и поправим. По принцип за човек така е устроен, че водещото е желанието да получава. Когато човек не получи нещо усеща страдание. Така, че вярата в това как трябва да се случват нещата според нас, не е пълна вяра. Вярата, че дадено събитие е трябвало да се случи точно така, е истинска вяра. Така, че добре е човек да се приучи да приема това, което ми су случва и винаги да проверява истинска ли е вярата му.
В крайна сметка и след сто живота, кръгооборота, човек ще достигне до целта си, душата му ще се поправи и колетото ще спре да се върти.
С една дума не е важно дали ще реализираш всичко, което искаш. Важно е едно нещо да направиш в живота си.
В крайна сметка и борбата е само вътре в теб и с теб. Осъзнавайки егоизма си се преборваш със себе си. Силите за тази борба също идват от теб, от Твореца. Той нали е в теб, а не извън теб. Нали така. : ) С една дума всичко идва от Него. Той не се променя. Ти се променяш.
Напрактика целия свят е една илюция. Напрамер, ние сме свикнали да мислим, и знаем, че Земята е кръгла. Обаче ако я погледнеш от далеч, например от някое далечно място от Космоса, тя изглежда плоска.
Така, че без отчаяние и смело напред : )
Успех!
цитирайОсънаването на собствения егоизъм е доста трудно нещо. Понякога чрез страданията ни се открива малка част от него, която можем да видим и поправим. По принцип за човек така е устроен, че водещото е желанието да получава. Когато човек не получи нещо усеща страдание. Така, че вярата в това как трябва да се случват нещата според нас, не е пълна вяра. Вярата, че дадено събитие е трябвало да се случи точно така, е истинска вяра. Така, че добре е човек да се приучи да приема това, което ми су случва и винаги да проверява истинска ли е вярата му.
В крайна сметка и след сто живота, кръгооборота, човек ще достигне до целта си, душата му ще се поправи и колетото ще спре да се върти.
С една дума не е важно дали ще реализираш всичко, което искаш. Важно е едно нещо да направиш в живота си.
В крайна сметка и борбата е само вътре в теб и с теб. Осъзнавайки егоизма си се преборваш със себе си. Силите за тази борба също идват от теб, от Твореца. Той нали е в теб, а не извън теб. Нали така. : ) С една дума всичко идва от Него. Той не се променя. Ти се променяш.
Напрактика целия свят е една илюция. Напрамер, ние сме свикнали да мислим, и знаем, че Земята е кръгла. Обаче ако я погледнеш от далеч, например от някое далечно място от Космоса, тя изглежда плоска.
Така, че без отчаяние и смело напред : )
Успех!
Вашето мнение
За да оставите коментар, моля влезте с вашето потребителско име и парола.